![]() |
|
#1
|
||||
|
||||
![]()
Vilket betyder att jag skriver listor, ibland en vecka, ibland en månad i förväg. Det sistnämnda när jag som nu packar inför stundande greklandsresa. Följer sen bara listan och checkar av. Nu fem dagar före avresa bestämmer sig min man för att köpa en ny resväska då den gamla har sviter efter en flygplats-skada och omplåstrad med silvertejp. Min man tycker att min resväska är onödigt stor, men är inte sämre än att han kan ändra sig. Så nu har vi två välväxta väskor i familjen.
-Du måste prova kläderna innan du börjar packa. En erfaren kvinna som jag vet att sommarkläder har en tendens att krympa under vintern. Utan protester kliver han i ett par jeansshorts, drar in magen och konstaterar -Får inte ens ner handen i fickan. Ett par linneshorts går däremot bra. Snart ligger det tre klädhögar på sängen: en ska med till Grekland, en ska slängas medan tredje får en andra chans, kanske till hösten, vilket gläder mig med tanke på ett par röda Pelle P shorts. Det är när han står framför resväskan han inser att han köpt för stor resväska, så det blev en tur tillbaka till affären. Något senare … -Har du sett mina nya flipflops. Mitt svar får honom att börja leta: rum för rum, garderob efter garderob, låda efter låda för att sen konstatera att dom är borta. - Dom har väl åkt i soporna som mina nya sandaler, dom du slängde. Jag svarar för femtielfte gången att det var ett misstag: trodde det var mina fula klumpiga sandaler jag kastade. -Dom kanske blev kvar på Tilos försöker jag … -Skulle aldrig lämna kvar ett par nya flipflops i läder, du vet vad jag betalde för dom. Av någon märklig anledning frågar jag om dom har något namn och får veta att dom heter Kvicksilver. Tack och lov, återfanns paret Kvicksilver välbehållna. Hur min man kom på idén att lyfta på locket till en blommig fotpall är för mig en gåta … |
#2
|
||||
|
||||
![]()
Ha ha ha! Kul story!
![]() Tänk så olika vi är vad gäller att packa inför en resa. Många är säkert som du Sjöborren och skriver listor och påbörjar processen en månad i förväg. Själv tillhör jag den andra ytterligheten som aldrig startar något packande förrän det är betydligt mindre än tolv timmar kvar till avresa. Dock görs en liten snabbkoll i garderoben något dygn tidigare för att säkerställa att de viktigaste plaggen finns där och inte i tvättkorgen. Men visst känns det bekant med letandet efter "försvunna" saker när man till sist under de sista skälvande timmarna före avresan tar fram resväskan för att packa. Kanske ett "manligt drag"? ![]() Ha en trevlig resa! Masse |
#3
|
||||
|
||||
![]()
Det är ett manligt drag Masse!
Arne kunde lätt packa lokförarveckan ett par timmar före avresa. Det behövdes bara ett par shorts, badbyxor, några skjortor och ett antal paket tobak. Förr i tiden blev det den speciella radion, där man kunde lyssna på Radio Sweden samt en kopparantenn till densamma medtagen också. Jag själv provade kläder flera dagar, samt använde ett fåtal på plats. Och det gör jag fortfarande. Birgitta. |
#4
|
||||
|
||||
![]()
Håller med dig Birgitta. Att man aldrig lär sig …Själv packar jag alltid för mycket vilket leder till ångest kvällen före avresa, när min man står där med ”resevågen”…Har tidigare skrivit om min resväska som jag anser är medskyldig till mina viktproblem (syftningsfel)
![]() ![]() Har upptäckt att jag gärna kåserar om förhållandet till min resväska. Senast med rubriken: Att packa lätt är svårt, att packa tungt är lätt. ![]() |
#5
|
||||
|
||||
![]()
Roligt att höra om edra bestyr
![]() Även jag har packlista. Men prova kläder innan? Nä, det gör jag inte. Man är väl alltid lika smärt som vanligt, eller? ![]() /Netwolf |
#6
|
||||
|
||||
![]()
Att packa lätt är svårt, packa tungt är lätt. Den upptäckten gjordes efter att jag för några år sedan köpt en för stor resväska. Doris som jag kallar min tuggummi-rosa väska sväljer allt jag stoppar i henne. Önskar att hon kunde stoppa mig, slå locket över mina fingrar. Nu har jag ledsnat på att släpa på en obstinat, på gränsen till överviktig resväska - en gång fick vi betala extra för att hon trilskades med taxichauffören och satte sig på tvären.
Har tidigare testat 5:2 metoden; packade ner fem par långbyxor och fem klänningar. Dagen efter bantade jag ner antalet till tre par byxor och tre klänningar. Packade sen ner ett gäng slinkiga trosor i stället för en trave rejäla underbyxor (Sloggy) samt blusar tunna som tepåsar. Av fyra par skor, fick ett par stryka på foten (!) Till sista necessären, tungviktaren i sammanhanget, samt en del andra nödvändiga, även mindre nödvändiga saker. Sen på med säkerhetsbältet. Metoden fungerade. 20 kilo exakt! Inför höstresan -21, fick vi ha 23 kilo bagage vilket kändes tryggt. Det var när min man skulle kontrollera vikten som Doris stretade emot, vägrade låta sig lyftas. Såg hur handtaget på väskan blev längre och längre och tänkte: skulle kanske inte tagit med sex bouleklot. Men med 2 hekto tillgodo rullade Doris en tidig morgon i september in på Arlanda. Sex månader senare har jag ännu inte släppt taget om Doris som nu ligger halvpackad på sängen i gästrummet. Några bouleklot behöver jag inte oroa mig för då dom tillbringat vintern hos goda vänner på Tilos. Så förhoppningsvis kommer det vara en betydligt lättare och smidigare resväska som om två dagar -19:e april - rullar in på Arlanda. På tal om boule eller pétanque (franska ordet för klot) undrar kanske någon: finns det boulebana på Tilos …Den som tänkt sig en 4x15 meter nyvattnad boulebana, är svaret nej. Vi spelar på en stenig plätt täckt av damm och omgiven av tistlar och snåriga buskage. Men nära stranden och intilliggande bar. Så efteråt är det bara att bestämma sig för vilken kroppsdel som är störst behov av svalka. Själv promenerar jag hem till mitt eget vattenhål efter att först avhyst ett gäng närgångna kardborrar. |
#7
|
||||
|
||||
![]()
Härlig beskrivelse! Men jag undrar fortfarande varför det är så viktigt med bouleklot?
Inte bättre med stickning och sudokuhäften, som är ett måste för mig? Då kan man gå direkt till tavernan. Då behöver man inte tveka mellan bar eller bad! Birgitta |
#8
|
||||
|
||||
![]()
Ha ha! Så kul Birgitta att du nu åter börjar bjuda lite på dig själv med din trevliga skrivarförmåga! Kul läsning! Och spännande nyheter. I början av din skriva så tänkte jag " Men hallå??? Finns det boulebanor på Tilos????".
Men som vanligt så klarnade det ju så småningom. Dina boulebanor på Tilos är ju "my kind of boule". Inte som riktiga boulebanor. Annars är jag väldigt mycket tävlingsmänniska som ger järnet för att vinna. Men, du Sjöborren!, om vi någonsin skulle spela boule på Tilos så skulle det viktigaste inte vara att vinna. Men att vara där tillsammans bland tistlar, damm och grekisk mat och dryck, ja det hade varit en höjdare! Masse som inte äger några bouleklot (ännu) |
#9
|
||||
|
||||
![]()
Yannis! En gång i tiden var jag med i en syjunta. Tror jag stickade något babyplagg som var utvuxet redan innan det var färdigt. Har aldrig tyckt om att virka eller brodera dukar (finns inga i vårt hem). Nej, det var mer pratjunta med sju sorters kakor. Men något hade jag för händerna: sydde ny karusca (resår) i barnens byxor, och lagade handdukshängare, vilket jag slutade med eftersom handdukarna ändå hamnade på golvet.
![]() Soduko har jag aldrig provat på. Vad beträffar boulen; jag gillar att spela boule, och eftersom vi har två uppsättningar klot, bjöd jag sex stycken på en enkelresa till Tilos. ![]() |
#10
|
||||
|
||||
![]()
Masse! Ser fram emot att få spela boule mot eller med dig. Två tävlingsmänniskor …
![]() ![]() ![]() |
#11
|
||||
|
||||
![]() Citat:
![]() ![]() Masse |
![]() |
|
|