![]() |
|
#1
|
||||
|
||||
![]()
Detta måste vara ett typiskt exempel på hur språk använder bilder på olika sätt, och orden därför inte alltid går att översätta "rakt av".
När man "brinner inombords" på svenska är det ju något positivt, men brinner för något eller någon. När en grek säger "kaigomai" (jag brinner enligt Yvonnes tidigare inlägg) så menas tydligen istället något negativt, att man liksom brinner upp innifrån av smärta. Jag tycker livssorg som någon föreslog tidigare låter som ett bra svenskt ord för samma sak. |
#2
|
||||
|
||||
![]() Citat:
Karin |
#3
|
||||
|
||||
![]() Citat:
![]() Gunilla |
#4
|
|||
|
|||
![]()
Hej Riitta,
Ämnet O Kaimos kanske är avklarat vid det här laget, men jag har inte läst det här tidigare. I min ordbok står det att kaimos betyder sorg, smärta, bekymmer, djup melankoli, längtan. Iet i kaimos är "ita", alltså det som ser ut som ett litet n med förlängt "högerben", för den som inte hittat ordet i lexikon. /Annika |
#5
|
|||
|
|||
![]()
Ordet i sig självt betyder: sorg, smärta, bekymmer; djup melankoli; längtan.
Har ingenting med greker och andras längtan till sommar, sol och hav. Betänk att texten är skriven av Mikis T, som bl a satt i fängelse för sina åsikters skull under juntan 1967-74. Läs Bo Setterlind översättning, som i och för sig är fri, men som vid eftertanke säger väldigt mycket. Lyssna gärna på You Tube, där Arja Saijonmaa sjunger nämnda sång vid Olof Palmes begravning. Cajsa Makris |
#6
|
||||
|
||||
![]()
Shysst ord. Skulle man använda då och då.
|
![]() |
|
|