![]() |
#1
|
||||
|
||||
![]()
När jag var barn brukade pappa ta sina två veckors semester direkt efter midsommar. Då packade vi bilen och stack iväg någonstans. Ibland tältade vi, ibland bodde vi på vandrarhem och ibland lånade vi husvagn eller hyrde en stuga. Jag har massor av gamla foton på oss på olika campingplatser runt om i vårt land. Givetvis skulle vi alla vara klädda i likadana träningsoveraller.
![]() 1970 ändrades det. Då låg mina föräldrar i skilsmässa, vilket gjorde mig väldigt ledsen. För att i viss mån trösta mig, åkte mamma och jag på mitt livs första charterresa. Till Mallorca! Nästa sommar var föräldrarna sams igen, så då åkte vi hela familjen tillbaka till Palma Nova. Fotbollsspelaren George Best bodde på samma hotell, minns jag. Han var väldigt trevlig och brukade kicka boll på stranden med min lillebror. Nu var det slut med campingsemestrar, nu blev det två veckors charter någonstans i Europa. Och det har i princip fortsatt sedan dess. Efter midsommar åker vi iväg någonstans. Som lärare var det det första möjliga tillfället, innan den riktiga högsäsongen började. Men det som finns kvar ända sedan barnsben är känslan av att när jag kommer hem från resan är sommaren slut! Ja, jag ser i almanackan att det kan vara över en månad kvar till skolstarten, men i hjärnan är sommaren slut ... Nu är det dottern som är lärare, och hon som åker iväg direkt efter midsommar. Så gjorde vi ju även i år. Men sen stannade jag bara hemma en vecka innan Fred och jag packade bilen och stack upp till Dalarna på en road trip. Träffade syskon och gamla skolkamrater och hade - faktiskt - fint väder hela tiden! Så sommarslutsdeppigheten blev uppskjuten några dagar. Men nu är den tillbaka med full kraft. Fred har åkt till Montreal för att träffa sin bror och sina barn och barnbarn i ett par veckor, så jag går ensam om dagarna och försöker fylla tiden med böcker och tv. Och tv-reklamen har börjat prata om skolstarten ... Karin gräsänka eller nåt sånt ... |
#2
|
||||
|
||||
![]()
Förstår så mycket av din känsla av vemod när det börjar kännas som att sommaren är över. Dock är mina barndomsminnen annorlunda. Mina föräldrar hade en sommarstuga i Åhus. Dit flyttade vi tidigt på försommaren. Och hem till lägenheten drog vi först när hösten började. Ja så var det tills jag började skolan. Sen blev det så länge lovet varade under juni - augusti som var sommar. Men det kändes ju som en underbar evighet varje år.
Nu i vuxen, eller kanske övermogen ålder, så känns veckorna som bara måndag och fredag och sommaren som några veckor i maj-juni. Som sagt vemodigt att det går så fort. Men ....... det finns tröst ...... Den där vemoden känns faktiskt helt ok när den får sällskap av Hasse Andersson när han sjunger "Höstens sista blomma". En av mina massor av favoritlåtar av olika slag. Såååå vacker och så skön! Och eftersom jag tycker att hösten är näst bästa årstiden näst efter sommaren så finns det ju mycket skönt att se fram emot. Det finns hopp!!!! Masse som nu ska glädjas av både kräftor och surströmming |
#3
|
|||
|
|||
![]()
Så sant som det är sagt, Masse.
Det hinner bara bli måndag så är det fredag, alla dagar lika, och sommaren är alldeles för kort. Men så kommer september och det ser vi fram emot i år. 3 veckor i Grekland gör att man klarar regn och rusk, snö och slask. Sommaren har väl ändå bjudit på flera perioder med sol och värme och faktiskt är regnet välkommet nu, alla vattentunnor och baljor var ju snustorra. Och växterna behöver en rejäl rotblöta. Så egentligen har vi väl inte så mycket att klaga över. Inga jordbävningar, inget krig, Pensionärer som kan bestämma vad vi vill göra och det vi inte vill idag kan vi göra i morgon. Kerstin, som kanske svävade iväg lite i funderingar - och sommaren är väl inte riktigt slut |
#4
|
||||
|
||||
![]()
Så sant, så sant. Jag hade planerat att ta bilen upp till centrum för att hämta ut en ny kudde jag har beställt (en riktig lyxpryl, en Sisselkudde för 900 kr!
![]() ![]() Karin som kanske rent av får sällskap upp till centrum. Det blev tal om ytterligare lyx i form av en mjukglass! ![]() |
#5
|
||||
|
||||
![]()
En positiv sak har jag dock att sysselsätta mig med! Vi var som sagt bland annat upp till Hedemora och träffade min bror, gitarrbyggaren. Han tittade på min trasiga gitarr (ni kommer ihåg att jag ramlade utför en trappa, bröt handleden och landade på gitarren?) och försökte stoppa in handen för att känna på skadan inifrån. Han sa att han skulle försöka laga den, men lovade ingenting bestämt eftersom han måste stoppa in både hand och verktyg genom hålet, och det var väldigt trångt.
Så gick han in i ett annat rum och kom ut med en gitarr med orden: "Men du kan ta den här i stället!" Det var den andra egna gitarren han byggde när han fått sitt gesällbrev, en Bohlin från 1991 med namn Saskia. Oj, vad glad jag blev! Jag vet att han tar 15 000 för en gitarr ... Så nu ska jag vänja mina händer vid att spela på denna. Med vördnad. ![]() Karin spelgalen. ![]() |
#6
|
|||
|
|||
![]()
Precis så är det för mig också, Karin! När augusti kommer är sommaren i stort sett slut
![]() När jag växte upp (från 6 års ålder tills jag 16 år gammal inte ville vara med längre ![]() ![]() ![]() Där finns nog anledningen till att maken och jag numer alltid bokar en höstresa för att förlänga sommaren! Nog för att det kan komma härliga varma dagar i Sverige ända in i september men inte så ofta. Å, vad jag längtar till Karpathos...... bara 2 veckor kvar ![]() ![]() ![]() PS: Vilken present, Karin!!! ![]() Senast redigerad av Catlady den 2024-08-09 klockan 19:40. |
#7
|
||||
|
||||
![]()
Jag ser månaderna som en klocka. När visarna är på 4 så börjar det sakta närma sig, våren är på G. Kl.6 till 7 är det sommar och när visarna är på 10 så tar hösten slut. 11 o 12 är jobbiga, sega timmar med mörker o kyla. Efter 12 andas jag ut..då ser jag en ny tid som börjar om igen.
När jag var barn campade vi mycket. Gula Ww-herrgårdsvagnen packades med takräcke och vi 2 barn där bak. Sätena fälldes och där låg vi med serietidningar o ritblock och i bästa fall trolldeg. Inga bälten och sanslöst förbjudet numera. Från Piteå bilade till Finland via färja. Bilarna lyftes upp på båten med "spännband" högt upp i luften. Vilken tid det måste ha tagit! Minns en speciell ask med lakrits man köpte på finlandsbåten som jag inte har sett sen dess. Älskade att campa! Suset o doften av gasolköket när föräldrarna kokade kaffe och mumlande röster när brorsan o jag skulle sova. Att traska iväg i träskor i sin träningsoverall och borsta tänderna i nåt utomhustvättställ i skenet av ljuslyktor från tälten. Det är en skatt o rikedom att att fått uppleva allt detta nu när tillvaron är helt uppåt väggarna för barn o ungdomar. Sorgligt! / Kajja ![]() Senast redigerad av Kajja den 2024-08-09 klockan 21:57. |
#8
|
||||
|
||||
![]()
Augusti är en sommarmånad för mig!
Tidräkningen för höstens ankommande är stugsista/lyskväll som i år inträffar den 31 august. Dessutom är det inte höst innan Finnkampen äger rum, i år den 30-31 augusti i Helsingfors. Sen förlänger jag sommaren, då jag drar till Grekland den 1 september. Så den 18 september infaller hösten för mig. Så de så! Birgitta |
#9
|
||||
|
||||
![]()
Vemodet drabbar även mig, trots att man försöker stå emot. Min sydsvenskfödda fru anser att augusti är sommar, medans jag som kommer från skogarna längst norrut anser att det är höst.
Även jag har campingminnen från barndomen. Det där tältet som alltid läckte vid regn, spritköket, blomkålssoppa, mygg etc. Vi hade en Renault 16 m trasigt avgasrör som fick fixas ihop med lite fiskelina. Alla bilar hade takräcke med packning på och man noterade ner alla utländska registreringsskyltar. Färden gick alltid till mormor och där samlades alla kusiner och det första alla gjorde var att leta efter kattmamman, för att se om hon hade fått några ungar. Sen skulle man hälsa på fåren/lammen och följa med mormor, när hon mjölkade korna. Ardennerhästen som drog hölassen, var jättelik och den hade man respekt för. Men han var jättesnäll egentligen. Å tänk. Det var alltid sol. Varje dag. ![]() /Netwolf - nostalgikern |
![]() |
|
|